Човече, над 40 ли си?
Като се събудиш сутрин, чувстваш ли се уморен и отпаднал?
Имаш ли това чувство на отпуснатост?
- Джефри. - Поздравления Джеф.
- За какво? - Че си се отървал от този ковчег.
Кой каза, че се опитвам да се отърва?
Днес е сряда.
Седем седмици от деня когато си счупи крака. Да или не?
Гунисон, как стана такъв голям редактор
с такава малка памет?
Икономия, индустрия и усилена работа...
И хванах издателя с неговата секретарка.
- Да не обърках деня? - Не.
Не, грешна седмица.
Следваща сряда ще се излюпя от този пластмасов пашкул.
Това е много лошо, Джеф. Е, предполагам, че не мога да съм късметлия всеки ден.
Забрави, че съм се обаждал.
Да, наистина те съжалявам, Гунисон.
Сигурно ти е трудно да мислиш за мен, как ще нося този ковчег още седмица.
Тази една седмица ще ми коства най-добрия ми фотограф,
А на теб голяма задача.
Къде?
Няма смисъл дори да си говорим за това.
О, хайде, хайде. Къде?
Кашмир. Получих сведение от шефа на бюрото тази сутрин.
Мястото ще е разгорещено.
Какво ти казах? Нали те предупредих, че това е следващото място което да следиш?
- Предупреди ме. - Кога заминавам? Час?
- С този ковчег? Никога. - Стига звучал тесногръдо.
Мога да снимам от Джип или от Амфибия, ако е нужно.
Прекалено си ценен за списанието за да си играем с теб.
- Ще изпратя Морган или Ламберт. - Морган или Ламберт.
Това е чудесно.
Почти се самоубих заради теб,
и ме възнаграждаваш, като ми крадеш ангажиментите.
Не съм те молил да седиш в средата на авто- писта.
Ти поиска нещо по-различно.
- И го получи. - Както и ти.
- Дочуване, Джеф. - Почакай малко, Гунисон.
Трябва да ме измъкнеш от тук.
Шест седмици стоя в двустаен апартамент
и няма какво да правя освен да гледам съседите през прозореца.
- Чао, Джеф. - Не, Гунисон, Аз...
Ако не ме измъкнеш от това блато на отчаяние,
ще направя нещо драстично.
- Какво например? - Какво ли? Ще се оженя.
Тогава никъде няма да мога да отида.
Крайно време е да се ожениш,
преди да се превърнеш в самотен и злобен, стар мъж.
Сигурно, можеш да си ме представиш?
Бързайки към топлия си апартамент
за да слушам автоматичната пералня и електрическата миялня машина
и автомата за боклук и заядливата съпруга.
Джеф, жените не се заяждат вече, те дискутират.
Така ли? Така ли?
Може би в скъпите квартали дискутират.
В моя квартал, те все още се заяждат.
Е, Ти знаеш най-добре. Ще ти се обадя по-късно.
да, и кажи малко добри новини следващия път, а?
Добро утро. Казах, "Добро Утро"!
А, Добро утро.
Виж, не бих дълбала толкова на дълбоко на твое място.
Даваш им прекалено много вода.
Защо не млъкнеш?
Добре!
Казах го.
Присъдата за надничащ глупак,
е шест месеца в изправителен дом.
О, здравей съкровище.
Нямат прозорци в изправителния дом.
Едно време, биха ти изболи очите с нажежен ръжен.
Някоя от онези бикини бомби дето ги гледаш
заслужават ли си нажежен ръжен?
О, боже.
Станахме нация надничащи глупаци.
Това което трябва хората да направят е да излязат от вкъщи
и да търсят промяна.
Да сър, как ти се струва домашната философия?
Читателски сборник, Април 1939.
Е, Цитирам само най-добрите.
Няма нужда да ми мериш температурата тази сутрин.
Тихо. Да видим дали ще минеш 100F.
Знаеш ли трябваше да стана циганка гадателка
вместо сестра към застрахователна компания.
Имам нюх за неприятностите. Намирисвам ги от километри.
Чувал ли си за срива на пазара през 29? Аз го предвидих.
И как точно го направи, Стела?
А, проста работа. Бях сестра на директора на Дженерал Моторс.
"Болни бъбреци" казаха те. "Нерви" казах аз.
после се запитах,
"За какво би се нервирал Дженерал Моторс?"
"Свръх производство", казах аз. "Срив".
Щом Дженерал Моторс ходи до тоалетна 10 пъти на ден,
цялата страна е готова да се отпусне.
Знаеш ли Стела, в икономиката, болките в бъбрека
нямат отношение с стоковия пазар.
- Никаква. - Срина се, нали?
Намирисвам неприятности точно тук в този апартамент.
Първо си премаза крака,
После почваш гледайки през прозореца,
да виждаш неща които не трябва
Неприятности.
Виждам те в съда
обграден от адвокати в двойно подплатени костюми.
Ти пледираш.
Казваш, "Ваша милост, беше просто невинно забавление.
аз обичам съседите си, като баща."
А съдията казва, "Е, поздравления.
току що си изкарахте три години в затвора Данамора."
Точно сега приветствам неприятностите.
Имаш хормонален недостиг.
Как разбра от термометъра?
Тези къпещи се красавици дето ги гледаш.
Не са ти дигнали температурата дори градус вече цял месец.
Ето.
Още една седмица.
Мисля че си права.
Мисля, че ще има неприятности наоколо.
Знаех си.
О. Някога загряваш ли това нещо?
Дава на кръвообращението нещо с което да се бори.
- Какви неприятности? - Лиза Фремонт.
Шегуваш се? Тя е красиво младо момиче,
а ти се разумен здрав млад мъж.
- Тя очаква да се оженим. - Това е нормално.
- Аз не искам - Това не е нормално.
Просто не съм готов за брак.
Всеки мъж е готов за брак когато правилното момиче се появи.
Лиза Фремонт е правилното момиче за всеки мъж с половин мозък
които може да си отвори поне едното око.
Тя е ОК.
- Какво си направил, скарахте ли се? - Не.
- Баща които зарежда пушката? - Какво?
- Моля те, Стела. - Случвало се е и преди, както знаеш.
Някой от най-щастливите бракове
за почнали "С пушка" както се казва.
- Не тя просто не е момичето за мен. - Да тя е просто перфектна.
Тя е прекалено перфектна, прекалено талантлива.
Тя е прекалено красива. Тя е прекалено изискана.
Тя е прекалено всичко, но какво искам аз.
Това което искаш, дали е нещо за което да можеш да говориш?
Какво? Много е просто, Стела.
Тя принадлежи към тази изискана атмосфера на парк авеню.
Скъпи ресторанти и литературни коктейли
Хората с чувство принадлежат където ги сложиш.
Можеш ли да си я представиш да броди по света с фотограф скитник.
Който никога няма повече от седмичната си заплата в банката.
Ако просто беше обикновена
Никога няма да се ожениш?
Вероятно ще се оженя някои ден,
но когато го направя ще е за някои който мисли за живота
не просто като за нова рокля и вечеря от омари
и последния скандал.
Нуждая се от жена която е готова... Задръж.
Която е готова да отиде навсякъде и да направи всичко и да и хареса.
Та най-искреното нещо което мога да направя е да оставя цялото това нещо.
Да я оставя да намери някои друг.
да, вече те чувам.
"Разкарай се от живота ми ти, невероятно перфектна жено."
Вижте, господин Джефрис, не съм учена жена,
но мога да ви кажа едно.
Когато мъж и жена се виждат и се харесват,
те би трябвало да се съберат, с трясък,
като две таксита на Бродуей
а не да седят и да се анализират
като експонати в бутилка.
Има интелигентен начин да се подходи към брака.
Интелигентен.
Нищо не е причинило на човечеството толкова неприятности колкото интелигентността
Модерен брак.
- не ние прогресирахме емоционално. - Глупости.
Някога беше, виждаш се с някои, развълнуваш се и се жениш.
Сега е, чети много книги,
обгради се с много четири-сричкови думи, анализирай всеки
докато не можеш да кажеш каква е разликата
между малозначно парти и изпит по социални услуги.
Хората имат различни нива на емоции...
Когато се омъжих за Майлс, бяхме двама неприспособени саможиви хора.
все още сме неприспособени и ни харесва всяка една минута от това.
Еми, това е чудесно, Стела.
Сега, би ли ми направила сандвич, моля те?
Да, бих, и ще поръся малко обикновен разум по хляба.
Лиза е пълна с любов към теб.
Имам няколко думи съвет към теб: Ожени се за нея.
- Тя много ли ти плати? - О.
Ето.
- Ето го ключа. - Благодаря ви.
Е, Ако искате нещо просто ми позвънете.
Скъпи.
Хайде.
трябва да те пренеса през прага.
Зяпач на витрини.
Как е кракът ти?
Малко боли.
- А стомаха? - Празен като футболна топка.
А любовният ти живот?
Не много бурен.
Нещо друго притеснява ли те?
ХМ.
Коя си ти?
Четейки от горе на долу:
Лиса...
Керъл...
Фремонт.
Това ли е Лиза Фремонт която никога не носи една и съща рокля два пъти?
Само защото това се очаква от нея.
Направо от Париж.
- Мислиш ли, че ще се продава? - Зависи от пазарната цена.
Нека да видим Има самолетен билет,
мито за внос, скрити данъци,
- Надценка - Кражба на стойност $1,100.
Хиляда и сто?
Би трябвало да пуснат тази рокля на стоковата борса.
Продаваме по дузина на ден от тази ценова категория.
Кой ги купува, Бирника?
Дори да трябва да си платя, ще си струва.
- Просто за случая. - Защо. нещо голямо ли става?
Става точно тук. Това е важна нощ.
Просто стара обикновена сряда.
Календара е пълен с такива.
Това е премиерата на последната седмица на А.Б. Джефри в ковчег.
Е, не съм забелязал голямо търсене на билети.
Това е защото резервирах всичко.
Знаеш, че тази кутия за цигари е имала и по-добри дни.
Взех я от Шанхай, които също е имал по-добри дни.
Спукана е и никога не я ползваш.
Прекалено е натруфена.
Изпращам самолет, тънка, с твоите инициали.
Не трябва да харчиш така, трудно спечелените си пари
Така искам.
Какво ще кажеш да започнем с вечеря в "21"?
Вероятно имаш линейка долу?
Не - нещо по-добро: "21".
Благодаря ти, че изчака Карл. Кухнята е ето там от ляво.
Аз ще взема виното.
- Добър вечер господин Джефри. - Карл.
Просто сложи всичко във фурната, Карл, На слаб огън.
- Нека отворим виното сега. - Добре.
- Това е Монтраше. - Голяма пълна чаша.
Ето там има тирбушон
Ето, нека аз.
- Достатъчно големи? - Да чудесни са.
Не мога да се сетя за нещо по-скучно или уморително.
От това през което мина и последната седмица сигурно е най-тежка.
Правилно. Да, искам да махна това нещо и да се раздвижа.
Е, Ще направя тази седмица незабравима за теб.
Чудно, благодаря.
Само минутка, Карл.
- Това ще ти стигне за такси. - Благодаря ви госпожо Фримонт.
- Приятна вечеря г-н Джефри. - Добре, лека нощ.
Лека нощ.
Какъв ден имах само.
- Уморена ли си? - Ни най-малко.
Цяла сутрин имах среща,
после трябваше да изхвърча до Уолдорф за едно бързо питие с мадам Дюфрен,
Която точно се върна от Париж с малко шпионски новини.
после трябваше да отида в "21" на обяд с хората от базара Харпер.
Тогава поръчах вечерята.
после трябваше да отложа появата си през 20 пресечки.
После трябваше да имам коктейл с Лиланд и Слим Хеиурд.
Опитваме се да пипнем новото му шоу.
После трябваше да дохвърча обратно и да се преоблека.
Така, сега кажи ми, какво носеше г-жа Хеиурд?
- Тя изглеждаше превъзходно - Не, така ли?
Носеше най-божествена италианска ръчно-изработена...
- О, Италианска? - О,ти.
- Италианска. Представи си. - Като си помисля, че написах 3 неща
в клюките за теб днес. - Така ли?
- Не можеш да си купиш такава публичност. - Знам.
Някои ден може да искаш да си отвориш собствено студио тук.
И как ще го управлявам да кажем от, Пакистан?
Джеф...
Не е ли време да се прибереш? Можеш да си избереш задача сам.
- Иска ми се да имаше такава която да искам. - Направи тази която искаш.
- Имаш предвид да напусна списанието? - Да.
- За какво? - За теб и мен.
Мога да ти дам дузина задачи утре:
- Модни ревюта, Портрети.
Не се смей, мога да го направя. - От това се страхувам.
Представяш ли си ме да карам до модния салон с джип
носейки бойни кубинки и брада от три дни? Няма ли да е шикозно?
Представям си те много красив и преуспяващ
в тъмно син, бархетен костюм.
Нека спрем да приказваме глупости, може ли?
Хм?
Предполагам ще е по-добре да започна да слагам вечерята.
Мис самотно-сърце.
Поне това е нещо за което никога няма да се притесняваш.
О?
Можеш да видиш моя апартамент от тук, чак до 63-та улица?
Не, не точно, но имаме малък апартамент тук.
Които вероятно е толкова популярен колкото и твоя.
Помниш, разбира се, Мис Торсо, Балетист ката?
Тя е като Майка пчела с избраните си търтей.
Бих казал, че върши най-трудната женска работа.
Жонглира с вълци.
Благодаря ти.
ами, тя избра най-процъфтяващия на вид.
Не е влюбена в него... или в другите.
О, как можеш да кажеш това от тук?
Ти каза че наподобява моя апартамент, нали?
Надявам се този път да са изпечени.
От къде идва тази прекрасна музика?
Някакъв композитор на песни там в апартамента студио.
Така...
Той живее сам.
Сигурно е имал нещастен брак.
О, Това е очарователно.
Сякаш е било написано специално за нас.
Хм. Нищо чудно че има такива проблеми с това.
Поне не можеш да кажеш, че вечеряте не е както трябва.
Лиза... Чудесна е.
Както винаги.
Не може да има толкова разлика между хората и начина им на живот.
Ние всички говорим, пием, смеем се, носим дрехи.
Така, виж сега...
Ако казваш всичко това защото не искаш да ми кажеш истината,
защото криеш нещо от мен, може и да те разбера.
Нищо не крия. Просто...
Няма смисъл.
Какво му е различното тук или там или където и да било.
Че един човек не може да живее и на двете места без проблемно?
Някои хора могат. сега ако ми позволиш...
Какво му е да пътуваш от едно място на друго и да снимаш?
Все едно си турист на безкрайна почивка.
ОК. Това е твоето мнение. Ти се придържаш към него.
- Нека ти кажа моята страна. Абсурдно е да кажеш
че може да се направи само от малка група специални миропомазани хора.
Направих просто изказване, вярно изказване.
но ще се откажа ако само млъкнеш за минута.
Ако мнението ти е толкова грубо като маниерите, не мисля че искам да го чуя.
О, хайде сега. Успокой се.
Аз мога да пасна тук. Ти ще можеш да паснеш там.
Според теб хората трябва да се родят, да живеят и да умрат
на едно и също място! - Млъкни!
някога яла ли си рибена глава и ориз? - Разбира се че не.
е, може да ти се наложи ако отидеш с мен.
някога опитвала ли си да се сгрееш в Ц-54 на 15,000 фута,
20 градуса под нулата?
О, постоянно,
винаги когато имам свободна минута след обяд.
някога да са стреля ли по теб? Да са те прегазвали?
Някога да са те насинявали
защото някои е получил неприемлива публичност от твоя апарат?
Някога... Тези дълги бедра, ще са чудесни в джунглата.
и чорапите и това 6 унциево бельо.
- Три. - Добре, три.
Ще станат голям хит във Финландия точно преди да умреш от студ.
Е, ако има нещо което да знам, то е как да нося подходящо облекло
да, да.
Добре, пробвай да намериш дъждобран в Бразилия, дори като не вали.
Лиза в тази работа се носи един куфар.
Твой дом е транспорта с които разполагаш.
Не спиш много къпиш се малко.
и понякога храната която ядеш
е направена от неща които дори не можеш да погледнеш когато са живи.
Джеф, не е нужно да си премерено отблъскващ само за да ми докажеш, че греша.
премерено отблъскващ? Опитвам се да прозвучи добре.
Просто трябва да се съгласиш, Лиза? Не си за такъв живот.
Малко хора са.
- прекалено си инат за да споря. - Не съм инат, просто искрен.
Знам, че ако не беше мъж на място щеше да ми кажеш, че е било дълга ваканция,
и аз ще събудя в грубо разочарование.
Е, сега, почакай малко
Ако искаш да станеш порочна, с удоволствие ще ти помогна.
Не, не искам точно това.
Значи така?
Не можеш да останеш тук и аз не мога да дойда с теб.
Ще бъде грешка.
Не мислиш че някои от нас може да се промени?
Точно сега, не изглежда така.
Аз съм влюбена в теб.
Не ме е грижа как си изкарваш прехраната.
Искам някак да съм част от това.
Съсипващо е да разбере човек, че единствения начин да съм част от това,
е да се абонирам за твоето списание.
Предполагам не съм момичето което мислих, че съм.
Проблема не е в теб, Лиза.
Ти имаш този град в дланта на ръката си.
Не съвсем както изглежда.
Сбогом, Джеф.
Имаш предвид Лека нощ.
- имам предвид каквото казах. - Е, Лиза...
не може ли просто...
Не може ли просто... да задържим нещата както са?
Без бъдеще?
Е, кога ще те видя пак?
няма да е скоро.
поне... не преди утре вечер.
Хей! Дъжд.
вземи това. Чакай аз ще взема часовника.
О, не!
Издърпай го.
Дърпай. Нека аз.
И навътре.
Не, не може да влезеш. Много е късно.
Не, не сега.
Не, казах лека нощ.
Какво би трябвало да е това, Госпожо?
Нарича се глад.
Мислиш че дъжда е изстудил нещата.
- Просто направи жегата мокра. - А, така ли.
Това е схващане там. Точно там.
Застрахователната компания ще е много по-щастлива.
Ако нощем спиш в леглото, вместо в инвалидната количка.
- Как разбра? - Очите ти са кръвясали
Сигурно си гледал през прозореца с часове.
Да гледах.
Какво ще правиш ако някои от тях те хване?
Зависи кои. Мис Торсо например...
Не мисли за нея.
тя определено е тип "Яж, пий и бъди омъжена".
Да, ще свърши, мизерна алкохоличка
Да.
Като говорим за мизерия, горката госпожа Самотно-сърце.
Напи се отново за да заспи, сама.
Горкичката. Може би някои ден ще намери своето щастие.
да, а някои мъж ще загуби неговото.
Няма ли някои в квартала
които да хвърли поглед в нейна посока?
ами...
може би продавача ще е необвързан скоро.
О, той и жена му се разделят?
Просто не мога да си го обясня.
Снощи излезе няколко пъти в дъжда,
- носейки куфара с мострите си. - Е, нали е продавач?
Какво би продавал в три през нощта?
Фенерчета. Фосфорисциращи цифри за часовници.
Светещи табели.
не мисля.
Мисля, че изнасяше нещо от апартамента.
А- ха. Личните му вещи.
ще и избяга, страхливеца.
да. понякога е по-лошо да останеш отколкото да избягаш.
да, за долен мъж това е начина.
Какво ще кажеш за тази сутрин?
Някакво развитие?
Завесите са пуснати в целия апартамент.
- В тази жега? - да.
е сега са вдигнати.
- Отдръпни се! Отдръпни се. - Къде искаш да отида?
- Хайде разкарай се. - Какво има?
Продавача гледа през прозореца си. Виждаш ли?
Отдръпни се! Ще те види.
Не се срамувам. Вижда ли са ме и преди.
Това не е обикновен поглед.
Това е поглед които мъжете пускат,
Когато ги е страх, че някои може да ги гледа.
Дръпни се от тук.
Ще те преследва. Върни се в къщата.
В къщата, марш, марш.
Довиждане г-н Джефри. Ще се видим утре.
- И недей да спиш в този стол отново. - А-ха.
"А-ха. а-ха." Страхотен събеседник.
Стела...
Извади този бинокъл и го донеси тук моляте.
Неприятности.
Надушвам ги.
Ще се радвам като счупят този гипс, да мога да се разкарам от тук.
Колко далеч трябва да стигне едно момиче преди да я забележиш?
Ами, ако е достатъчно хубава, няма нужда да ходи никъде.
Просто трябва да "бъде".
Е, не съм ли?
Обърни ми внимание.
Не съм точно на другата страна на стаята.
Твоето съзнание е...И когато искам мъж, го искам целия.
Нямаш ли си проблеми?
Сега си имам един.
Аз също.
Разкажи ми.
Защо?
Защо един мъж би напуснал апартамента си три пъти
в дъждовна нощ с куфар, и ще се върне три пъти?
Харесва му как жена му го посреща.
Не, не. Не и жената на този продавач.
А защо не отиде на работа днес?
Работи в къщи. Така е по-интересно.
Какво му е интересното на касапски нож
и малък трион,
увити във вестник?
Нищо, слава богу.
Защо не влезе в спалнята на жена си цял ден?
Не бих се осмелила да отговоря на това?
Тогава, слушай. Аз ще отговоря, Лиза.
Има нещо ужасно грешно.
- И се опасявам, че е в мен. - Какво си мислиш?
Нещо прекалено страшно за да го изрека.
Излезе преди няколко минути по риза, и не се е върнал.
Това сигурно е ужасно трудно за постигане.
Как би започнала да накълцваш човешко тяло?
Джеф, ще съм откровена с теб, започваш да ме плашиш.
Джеф, чу ли какво казах? Започваш да ме плашиш...
Шшт! Връща се!
Джеф, ако само можеше да се видиш! - Какво има?
Да стоиш, гледайки през прозореца за да си губиш времето е едно,
но по начина по които ти го правиш с бинокъл
и лудо мнение за всяко малко нещо, което виждаш е болест!
Мислиш ли че го считам за почивка?
Не знам за какво го считаш,
но ако не престанеш, се махам от тук.
- Какво - Какво търсиш?
Искам само да разбера какво става с жената на продавача.
Това прави ли ме да звуча като луд?
Какво те кара да мислиш, че нещо не е наред с нея?
Много неща. Тя е инвалид. Нуждае се от постоянни грижи.
Още нито съпруга и нито които и да било не са отишли да я видят цял ден. Защо?
- Може да е умряла. - Къде е доктора?
Къде е погребалния агент?
Може да спи след успокоителните.
Той е там в момента. Няма какво да видиш.
Има нещо. Видях го през този прозорец.
Видях разправии и семейни кавги
и мистериозни разходки нощем
и ножове и трион и въже.
И, след вчера нито следа от жена му. Ти кажи какво...
- Не знам - Какво прави тя?
Може би напуска жена си. Не знам Не ме интересува!
Много хора имат ножове и трион и въжета
и много мъже не говорят на съпругите си по цял ден.
Много жени мърморят и мъжете им ги мразят и се карат,
но малко от тях свършват с убийство,
Трудно ти е да стоиш на страна от тази дума, нали?
Ти си можел да видиш какво прави той, нали?
- Разбира се, Аз... - Можел си защото завесите са били вдигнати
И той мина по коридора и улицата и задния двор.
Видях го...
Джеф, мислиш ли, че убиец би ти позволил да видиш всичко това?
Че нямаше да пусне завесите и да се скрие зад тях?
Той е умен. Той е равнодушен.
И точно тук ти не си умен.
Един убиец не би показал престъплението си през отворен прозорец.
Защо не?
По тази логика, вероятно нещо много по-зловещо се случва зад този прозорец.
Къде? О.
Без коментар.
Да започнем отначало, Джеф.
Разкажи ми всичко което видя
и какво мислиш, че означава.
- Да?
"Името на втория етаж
задната пощенска кутия е г- н и г-жа Ларс."
"Л-А-Р-С."
"Ларс Торуълд."
Кой е номера на апартамента?
"125 западна 9-та улица."
Благодаря ти, скъпа.
"Добре, шефе. Каква е следващата ми задача?"
Просто се прибери.
"Добре, но какво прави той сега?"
Просто си стой във всекидневната на тъмно.
не се е приближавал до спалнята.
Сега се прибери и поспи малко. Лека нощ.
"Лека нощ."
"За какво става въпрос, Джеф?"
Виж, Доил, не мога да ти кажа по телефона.
трябва да си тук и да видиш разположението.
Вероятно няма нищо. Просто малко квартално убийство.
- "Убийство ли каза?" - Да, казах го.
"О, я стига."
Исках само да ти дам малко работа, това е.
Помислих, че добрия детектив ще се зарадва на възможността за разследване на нещо.
- "Не работя." - Какво?
"Днес по случайност ми е почивен ден."
Обикновено правя най-добрите си снимки в почивните си дни.
- "Ще се отбия." - Добре, Доил, колкото се може по-скоро.
Бъди благословена, Стела.
Леле, погледни това.
Не мога да ти опиша, каква хубава гледка е това.
Нищо чудно, че мъжът ти още те обича.
- Полицията. - Какво?
- Ти се обади на полицията. - Ами, не точно.
Неофициално обаждане. Това е мой стар приятел.
Стар, свадлив мой приятел.
Къде точно предполагаш, че я е нарязал?
Разбира се. Ваната.
Това е единственото място, където може да измие кръвта.
По-добре да махне този труп от там, преди да е започнал да се вмирисва.
Хари?
Виж, Виж, г-н Джефри.
Ако знаех, че Доил няма да дойде преди да е разкарал трупа,
щях да се обадя на полицията, сега ще го изпуснем.
Задръж всичко. Неправи нищо глупаво.
Просто ще запиша името върху този товарен камион.
Ще наглеждам алеята.
Между градски.
Не си видял убийството или тялото? От къде знаеш, че е имало убийство?
Защото всичко, което направи той е подозрително:
Разходки нощем в дъжда, Ножове и трион и сандък с въже,
И тази жена която не е там вече.
Признавам, че звучи мистериозно.
Може да са много неща. Убийство е последното от тях.
Доил, не ми казвай, че е безработен фокусник,
забавляващ квартала с ловките си ръце.
Не ми казвай това.
Прекалено глупав и очевиден начин да извършиш убийство
пред общо 50 прозореца?
После си седи там пушейки пура и чака полицията да го прибере.
Добре, Офицер, изпълнете дълга си. Отидете там и го приберете.
Джеф, има много да учиш за отдел убийства.
Защо, глупаци извършват убийства толкова хитро,
че са нужни стотици обучени полицаи за да ги заловят.
Този продавач не би просто треснал жена си на вечеря
и да я натъпче в сандък за да го сложи в склад.
Обзалагам се, че е направил така.
Почти всичко е направено... в паника.
Това е 100 към 1.
Той още си стой в апартамента. Това означава че не е паникьосан.
Мислиш, че съм си измислил всичко това?
Е, Мисля, че си видял нещо
вероятно има много просто обяснение.
- Например? - Жената е отишла на пътешествие.
Жена му беше болна на легло.
да, каза ми.
Е, Джеф, Трябва да тръгвам.
Няма да докладвам за това в участъка. Нека поровя малко сам.
Няма смисъл да се дава публичност.
Благодаря ти.
Знаем, че жената е заминала, ще видя дали мога да разбера къде.
Направи го.
Да си имал главобол напоследък?
Не преди да се появиш.
Ще мине заедно с халюцинациите.
Ще се видим.
- Разкарай се.
Има договор за наем за 6 месеца.
Използвал е малко над пет и половина от него.
Тих е, пие но не прекалява.
Плаща си сметките навреме със заработените си пари
като продавач на поръчкови бижута: на едро.
Сам се издържа. Съседите не са близки с него или жена му.
да, но мисля, че са изпуснали шанса си с нея.
Тя никога не напускаше апартамента преди вчера сутринта.
- В колко часа? -6:00
6:00
Мисля, че тогава заспах.
Твърде жалко.
Торуълд са напуснали апартамента си точно по това време.
Чувстваш ли се глупав?
Не, не още.
- Как е жена ти? - О, добре е.
Кои каза, че са заминали тогава?
- Кой е напуснал къде? - Торуълд, в 6:00.
А, домоуправителя и двама наематели.
Просто изказване без колебания. Изстреляха думите.
Торуълд били на път за гарата.
Е, сега Том, как биха отгатнали това?
Какво, да не са имали табели на багажа, който казват,
"Централна гара, или нищо"?
Домакина срещнал Торуълд като се връщал.
Торуълд му казал, че е качил жена си на влак за провинцията.
Разбирам. Този е много убедителен тип, този домакин.
Проверявал ли си финансовото му състояние на последък?
- А? - Ами, колко е сигурна информацията му?
Това е преразказана история на убиеца.
някои видя ли всъщност жената да се качва на влака?
Не ми се иска да ти напомням,
но това всичко е защото ти каза, че била убита.
А някой, включително и теб видя ли я убита?
Какво правиш?
Искаш ли да разрешиш случая или искаш да ме направиш на глупак?
ами, ако е възможно и двете.
Тогава поработи по въпроса.
Отиди там и претърси апартамента на Торуълд.
Трябва да е пълно с доказателства.
Не мога да направя това.
Нямам предвид сега веднага, но като излезе да пийне,
или за вестник, или нещо си. Това което не знае няма да му навреди.
Не мога да го направя дори и да го няма.
Какво...
Да няма карта за освобождаване от затвора или нещо подобно?
Не се сърди на мен.
Дори детектив не може да влезе в апартамент и да го претърси.
Ако ме хванат там ще ми вземат значката за десет минути.
Гледай да не те хванат това е всичко.
Ако намериш нещо ще хванеш убиеца,
и няма да ги е грижа за някакви си правила.
Ако не намериш нищо онзи е чист.
Дори с риск да прозвучи банално,
бих искал да ти напомня за конституцията и фразата,
"Заповед за обиск издадена от съдия", който знае точната фраза дословно
- Той трябва да попита за доказателства. - Дай му доказателства.
да, мога да си представя,
"Ваша чест, имам приятел, който е аматьор детектив."
"онзи ден, след тежка вечеря, той..."
Ще хвърли наказателния кодекс на Ню Йорк в лицето ми,
А той е шест тома.
До утре сутрин може да не са останали доказателства
в този апартамент и ти знаеш това.
Това е кошмара на един детектив.
Какво ти трябва преди да претърсиш?
Кажи ми какво ти трябва?
Кървави стъпки които водят до вратата?
Определено не ми трябват насоки. Ти ми се обади и помоли за помощ.
Сега се държиш като данъкоплатец.
Как сме се изтърпели в този самолет
цели три години през войната?
Предполагам, че ще отида до гарата
за да проверя историята на Торуълд.
О, забрави историята.
намери сандъка. Г-жа Торуълд е в него.
О, Аз почти забравих.
Имаше пощенска картичка в пощенската кутия на сем. Торуълд. Тя беше...
Изпратена в 3:30 вчера следобед от Мертсвил.
Това е 80 мили северно от тук.
Съобщението гласи: Пристигнах.
Вече се чувствам по добре. С обич, Ана.
Хъм... Дали това, хъм..
Ана... Дали това е тази която мисля че е?
- Г-жа. Торуълд. - Аха.
О, нещо да ти трябва, Джеф?
Може да ми изпратиш добър детектив.
- "Ехо? Да?" - Здравейте, г-жо Доил?
Отново е Джеф. Том прибра ли се вече?
"Не още, Джеф."
Имате предвид, че дори не сте се чували с него?
"Нито дума. Наистина ли е много важно, Джеф?"
да, боя се, че е така.
"Ще му се обадя в момента, в който се свържа с него.
Не, не се притеснявайте за това.
Просто го доведете тук възможно най-скоро.
Изглежда сякаш сем. Торуълд Излизат тази вечер.
- 'Кой е Торуълд?" - Той знае. Знае.
И Торуълд е мъж, не се безпокой.
- "Лека нощ, идиот такъв" - Лека нощ.
Междуградски отново.
Има някой при вратата.
- Здравей. - Здравейте.
Здравейте
- Какво си направила с косата си? - О, аз само...
Погледни Торуълд. Готви се да излиза.
Не изглежда да бърза.
Извадил е почти всичките си неща на едно от леглата:
Ризи, костюми, палта, чорапи.
Дори онази алигаторска ръчна чанта, която жена му остави на леглото.
Той я беше скрил в гардероба. Поне беше там.
Той я извади, отиде то телефона и набра междуградски Разговор.
бижутата на жена му бяха в чантата.
Изглежда разтревожен за това. Поиска съвета на някой по телефона.
Някой не жена му.
Ами, никога не съм го виждал да пита нея за съвет.
Тя често беше доброволка, но аз никога не съм го виждал да я моли за нещо.
- Чудя се къде отива. - Не знам.
- Предполагаш, че няма да се върне? - Ще се върне. Нещата му са още там.
- Предполагам, че е безопасно да вкл. осветлението.- Не още!
Добре, може да го вколючиш сега. Той трябва да е отишъл някъде надясно.
През целия ден се стараех да си предържам съзнанието към работата.
- Мислиш за Торуълд. - И за теб, и твоя приятел, Доил.
- Чувал ли си се с него откакто си тръгна? - Нито дума.
Той каза, че ще провери гарата и сандъка.
Трябва да е още там.
Нещо да ти идва на ум?
- За мен няма смисъл. - Какво няма смисъл?
Жените не са така непредсказуеми.
Хъм. Е, не мога да отгатна какво мислиш.
Жената има любима чанта,
И винаги виси на облегалката на леглото, от където може да я вземе лесно.
Тогава неочаквано заминава на екскурзия, и я оставя. Защо?
Защото не е знаела, че отива на екскурзия,
И там където отива не и е трябвала дамска чанта.
Да, но само съпругът и може да е знаел това.
И онези бижута - Жените никога не държат бижутата си в портмоне.
Където всичко се завъртва, надрасква и оплита.
Добре, дали ги крият в дрехите на мъжете си?
Не. И не ги забравят също.
Защото, жена която отива на всякъде освен в болница
Винаги взима гримове, парфюми и бижута.
Сложи това там. Това са вътрешни неща, а?
Това е основно оборудване.
И не го оставяш в чекмеджето на съпруга си.
В твоята любима чанта.
Добре с теб съм скъпа, с теб съм.
Том Доил имаше подходящ отговор за тези размишления.
Че, г-жа Торуълд тръгнала в 6:00 сутринта вчера със съпруга си?
Според тези свидетели.
Е, имам подходящо опровержение за г-н Доил.
Това не може да е била г-жа Торуълд, или не познавам жените.
- Ами свидетелите? - Съгласни сме, че са видели жена,
Но тя не е била г-жа Торуълд.
- Това е, все още не. - Така ли?
Ела тук.
Бих искал да видя лицето на приятеля ти, когато му го кажем.
Той не звучи много като детектив.
О, не бъди много твърда с него. Той е добър работник.
Надявам се да се появи.
Не го притискай. Имаме цялата нощ.
- Имаме цялата нощ? - Нощ.
Ще остана с теб.
Добре,трябва да уточниш това с моя хазаин.
В почивка съм целия уикенд.
Това е много добре, но имам само едно легло.
Ако кажеш нещо друго, аз... ще остани и утре вечер.
Нямам възможност да ти дам... пижама.
Ти каза, че ще трябва да замина с един куфар.
- Обзалагам се, че твоя не е толкова малък. - Това е куфар?
Ами, това е куфара за една нощ на Марк Крос.
- О. - Компактно, но достатъчно.
Изглежда си опаковала набързо.
Погледни това. Не е ли изумително.
Ще се спазарим... моята женска интуиция за легло за тази нощ.
Ще се придържам към това.
Това е тази песен отново.
От къде човек намира вдъхновение да напише такава песен?
Ами, получава го от хазайката веднъж месечно.
Извънредно хубава е.
- Иска ми се да съм талантлива. - О, скъпа, ти си.
Ти-и-и имаш невероятен талант да създаваш трудни ситуации.
- Аз? - Да.
Като пренощуваш тук без да си поканена.
Ами, изненадата е най-важния елемент от атаката.
Освен това, ти не си в крак с детективската литература.
Когато са в беда, е винаги техния женски Петък.
Това ги кара да се измъкнат.
Това ли е момичето, което ги спасява от уловките на приластителните момичета,
от прекалено-страстните дъщери на богаташите?
- Същата! - Тя е значи.
Забавно. Той никога не се жени за нея, нали?
- Това е странно. - Странно.
Защо не се пъхна в нещо по-удобно?
Във всеки смисъл.
Имам предвид, като в кухнята и да ни направя кафе.
О, и малко бренди също, а?
Хари.
- Джеф. - Здравей.
Какво друго имаш за този мъж Торуълд?
Достатъчно, да ме уплаши това да не се появиш навреме и да го изпуснем
- Мислиш, че се измъква от тук? - Приготвил е всичко което притежава.
Лежи в спалнята, чакащо да бъде опаковано.
Току що затоплих малко бренди. Г- н Доил, предполагам?
Том, това е г-ца Лиза Фремонт.
- Как сте? - Мислим, че Торуълд е виновен.
Внимателно, Том.
- Здравейте. - Лейтенант Доил.
Да, той е тук. За теб е.
- Ало. - Лейтенант Доил?
Говори. Да.
Добре.
Разбирам. Благодаря ви... Довиждане.
Кафето ще е готово скоро.
Джеф, няма ли да му кажеш за бижутата?
Бижута?
Той е скрил бижутата на жена си в дрехите си в спалнята.
- Сигурни сте, че са на жена му? - Бяха в любимата и дамска чанта.
Г- н Доил това води до само едно заключение.
Кажете?
Че не г-жа Торуълд е тръгнала с него вчера сутринта.
Установили сте това, а?
Просто е, жените не си оставят бижутата.
Когато отиват на екскурзия.
Хайде, Том. Не се нуждаеш от тази информация, нали?
В действителност, не.
Ларс Торуълд не е по-голям убиец от мен.
Можеш да обясниш всичко, което става там?
Не, нито пък ти.
Това е тайна, лична работа, която гледаш там.
Хората правят много неща насаме, които не биха направили на обществено място.
Като да се отървеш от жена си?
Изкарай тази идея от главата си. Само ще те подведе в грешна посока.
Ами ножа и триона?
- Имал ли си някога трион? - Ами, вкъщи в гаража имах...
Колко хора си нарязал с него?
Или с няколкото стотин ножа, които си имал през живота си?
Логиката ти е на обратно
Не можеш да пренебрегнеш отсъствието на жена му, сандъка и бижутата.
Проверих гарата. Купил е билет.
10 мин. по-късно, качил жена си на влака.
Посока: Меритсвил. Свидетелите са толкова категорични.
Може да е била жена, но не и Г-жа Торуълд.
- Тези бижута. - Вижте, Г-жо Фремонт.
Тази женска интуиция продава списанията.
Но в реалния живот, е приказна история.
Не знам колко години съм пропилял,
Да разнищвам истории базирани на женската интуиция.
Добре! Приемам,че не се намерил сандъка.
Всичко това е от стара реч, която каза на полицейския бал.
Намерих сандъка, половин час след като излязох от тук.
Предполагам, че е нормално за мъж да завърже сандъка с тежко въже?
Ако ключалката е развалена, да.
Какво намери в куфара?
Дрехите на г-жа Торуълд.
Чисти, добре опаковани, не са стилни, но представителни.
Не ги ли занесохте в криминалната лаборатория?
Изпратих ги по правилния им път.
Защо, когато жена отива на просто, кратко пътуване,
Защо взема всичко което притежава?
Нека оставим женския психологически отдел да се справи с това.
Искам да кажа, че изглежда е нямало да се връща.
Това е известно като семеен проблем.
Ако е нямало да се връща, защо не е предупредил хазяина си?
Ще ти кажа защо не е казала на хазяина,
Защото е криел нещо.
Казваш ли на хазяина си всичко?
Ах, казах ти да бъдеш внимателен, Том.
Ако бях внимателен докато пилотирах онзи разузнавателен самолет
Нямаше да имаш възможност да направиш снимките.
Които ти спечелиха медал, и добра работа, слава и пари.
Какво ще кажеш, всички да седнем и да изпием по едно за сдобряване.
Да забравим за всичко това.
Можем да разказваме лъжи за доброто старо време през войната.
Искаш да кажеш, че си приключил със случая?
Няма случай с които да приключа.
Какво ще кажеш за това питие?
да, предполагам че си права.
Мисля, че е по-добре да се прибера вкъщи да поспя.
Наздраве.
Аз, а... аз не надушвам много.
О, Джеф, Ако имаш нужда от още помощ...
Консултирай се със телефонния указател, в раздела с телефоните
О, обожавам забавните напускания.
- До кого беше адресиран сандъка? - Г-жа Ана Торуълд.
Тогава да изчакаме и да разберем кои ще го вземе.
А, това обаждане, дадох им твоя номер.
- Дано нямаш нищо против. - Зависи кои бяха.
Полицията в Маритсвил.
Докладваха, че сандъка точно е бил взет...
от г-жа Ана Торуълд.
Не стой до късно.
- Виж. - Какво?
да, малко е млад, нали?
Какво правиш?
Знаеш ли, толкова колкото мразя да давам на Доил прекалено голям кредит,
може и да е напипал нещо като каза,
че това е доста лично, което става там.
Чудя се дали е етично да гледаш мъж
с бинокъл и обектив за далечни разстояния
Мислиш ли...
Мислиш ли, че е етично дори да докажеш, че не е извършил престъпление?
Не съм много по етиката на задните прозорци.
Разбира се, могат да ми причинят същото на мен,
да ме гледат като буболечка, под лупа ако искат.
Джеф, ако някои влезе няма да повярва на очите си.
- Какво? - Ти и аз с умърлушени физиономии,
удавени в отчаяние, защото сме разбрали, че човека не е убил жена си.
Ние сме от най-ужасяващите вампири за които се сещам.
Мислиш ли, че може да сме поне малко щастливи, че бедната жена е жива и здрава
Какво стана с приказката, "Обичай квартала"?
Знаеш ли, мисля. че ще започна да съживявам това утре.
да, ще започна с г-ца Торсо.
Не и ако ми се наложи да се преместя в апартамент отсреща...
и да танцувам "Танца на седемте воала" на всеки час.
Шоуто за тази вечер свърши.
Промоция на последващи атракции.
Дали г-н Доил мисли, че съм му откраднала случая?
Не, Лиза не мисля
- Какво мислиш? - Ами, а...
- Ще перифразирам този въпрос. - Благодаря ти.
Харесва ли ти?
- Да, харесва ми. - Е...
Какво има?
- Някои е наранен? - Кучето е.
Нещо се е случило с кучето.
Някои е паднал от прозореца?
Мисля, че е куче.
Мъртво е. Било е удушено. Вратът му е счупен.
Кои от вас го направи?
Кои от вас уби кучето ми?
Не знаете значението на думата "Съседи".
Съседите като останалите хора,
си говорят по между си и ги е грижа дали другия е жив или мъртъв!
Но не и вие.
Не съм си представяла, че някои от вас може да е толкова долен
че да убие безпомощно, дружелюбно куче.
Единственото нещо в този квартал което харесваше някои!
Убихте го защото ви харесваше? само защото ви харесваше?
Да влезем вътре.
- Хайде да влезем обратно вътре. - Това е просто куче.
Знаеш ли за момент, този Том Доил почти ме убеди
че греша.
- Но не грешиш? - Виж.
в съдебната зала само един човек не се показа на прозореца. Виж.
Защо Торуълд би искал да убие малко кученце?
Защото знаеше прекалено много?
Мислиш ли, че си заслужава цял ден чакане за да се види?
Той чисти ли?
Мие стените на банята.
Сигурно много е пръскало.
Е, защо не? Това си мислим всички.
Убил я е там, и трябва да измие петната преди да тръгне.
О, Стела избора ти на думи.
Никои не е изобретил мила дума за убийство все още.
Лиза, там на полицата има една малка жълта кутия, видя ли я?
- Най-горната? - Най-отгоре да.
И ми донеси визьора.
Просто трябва да... Тези са на около 2 седмици.
Надявам се че съм заснел нещо различно от крачно изкуство. Коя точно...
Какво търсиш?
Има нещо и ако съм прав мисля, че разгадах убийство.
Г- жа Торуълд? - Не.
Не, кучето.
а- ха. Мисля, че знам защо Торуълд е убил кучето.
Ето, погледни. Кажи ми какво виждаш.
Сега го свали.
Погледни пак.
Сега го свали. Виждаш ли?
Просто снимка на задния двор...
Но с една важна промяна. Една важна промяна.
Тези цветя в леглото за домашни любимци на Торуълд.
Искаш да кажеш там където душеше кучето?
Където кучето копаеше. Сега погледни тези цветя.
Погледни, тези две цинии от този край
не са толкова високи колкото са били.
От кога цветята се смаляват за две седмици?
- Там има нещо заровено. - Г-жа Торуълд.
не си прекарала много време на гробищата, нали?
Г- н Торуълд едвам би събрал тялото на жена си
в пространство от един квадратен фут.
Освен, разбира се ако не я е сложил да стой,
но тогава няма да му трябват нож и трион.
Не, идеята ми е че е пръсната из целия град.
- Крак в реката - О, Стела, моляте!
Не, не, не. Там има нещо.
Тези цветя са извадени и после пак са засадени.
- Може да са ножа и триона. - да...
- Обади се на лейтенант Доил. - Не. нека изчакаме.
нека изчакаме да се стъмни и ще отида там да ги изровя.
Ще отидеш? няма да копаеш нищо и няма да ти е строшен вратът.
Не, не ня...
Няма да се обаждаме на Доил преди да мога да представя тялото на г-жа Торуълд.
Това което трябва да направим е да намерим начин да влезем в този апартамент.
Той си събира багажа.
А- О.
Ето, Дай ми молив.
Стела, дай ми хартия. Там някъде е.
Ето я.
До Ларс Торулд: Какво направи с нея?
Ти го направи Торуълд, Ти си го направил.
- Внимавай Лиза. Той идва. - Не трябваше да я оставяш да го прави.
- Ако той се - Виж. Виж. Виж.
Слава богу свърши се.
- Проблем ли е да пийна едно? - Не разбира се, давай.
Няма съмнение, че заминава. Въпроса е кога.
Имаш ли нещо против да използвам тази портативна ключалка?
Давай, просто ми казвай какво гледаш.
- Чудя се... - Какво се чудиш?
Г- жа Самотно-сърце току що остави нещо което изглежда като
таблетки Родиев тетра-хенол.
- Можеш да познаеш от тук? - Разправяла съм се с достатъчно от тях
за да приспя всички в болницата за през зимата.
- Тя има ли достатъчно? - за да почива по-лесно...
- Не беше ли на косъм?
Каква му беше реакцията, като погледна бележката?
Не беше изражение което да му спечели
бърз заем от банката.
Джеф, чантата!
Да предположим, че годежния пръстен на г-жа Торуълд
е сред бижутата които са в чантата?
По време на телефонния разговор държеше три неща:
един с диамант, Един с някакъв голям камък,
и обикновено златно синджирче.
Последното нещо което би забравила е годежния и пръстен.
Стела, ти някога оставяш ли твоя вкъщи?
Единствения начин някои да вземе този пръстен е да ми отреже пръста.
Да слезем да разберем какво е заровено в градината.
Защо не? Винаги съм искала да се запозная с г-жа Торуълд.
- За какво говорите? - Имаш ли лопата?
Разбира се, че нямам лопата.
- Вероятно има в мазето. - Ако си гнуслив, просто не гледай.
Гнуслив? Не съм гнуслив.
Просто не искам да свършите като кучето.
О, знаете ли г-жо Фремонт, може и да има право този път.
Просто почакайте. Ето, вземи това.
Няма смисъл да се рискува в този случай.
Така, подай ми указателя.
За какво?
Може и да успея да го изкарам от този апартамент.
Трябват ни само няколко минути.
Ще видя дали мога да ги направя около 15 минути.
- Как? - Торуълд.
Торуълд... Торуълд.
Челси 2-7099.
2-7099.
Уплашихме го веднъж, може би ще успеем пак.
Предполагам, че използвам думата "Ние" малко свободно.
Ти поемаш всички рискове.
- Да го гласуваме ли, Стела? - "Аниномно".
2-7099. Внимавай.
Челси.
Челси
Хайде вдигни го, Торуълд.
Хайде, любопитно ти е.
Чудиш се дали не е приятелката ти, тази заради която убиваш.
Хайде, вдигни го.
- "Ало?" - Получи ли бележката ми?
Е, получи ли я, Торуълд?
"Кой си ти?"
Ще ти дам шанс да разбереш.
Нека се срещнем в бара на хотел Алберт.
Направи го веднага.
- "И защо?" - Малка бизнес среща...
Да уредим сметките на доскорошната ти жена.
"Аз... не знам за какво говорите."
Хайде. Стига се разкатава, Торуълд.
Или ще затворя и ще се обадя на полицията.
- "Имам само $100." - И това е начало.
Аз съм в Алберт в момента. Ще се оглеждам за теб.
Хайде, Стела, да вървим.
Една от вас да наглежда този прозорец.
Ако го видя да се връща, ще ви сигнализирам с фенерчето.
"Това е къщата на Доил."
Здравейте, обажда се А. Б. Джефрис. Аз съм познат на г-н Доил.
- С кого говоря? - "с детегледачката."
О, а... Кога очаквате да се върнат?
"Отидоха на вечеря и може би в някой клуб."
Ясно, а.
Ако се обади, нека се свърже с А.Б.Джефрис!
Имам изненада за него.
"А, има ли номера ви, г- н Джефрис?
- Има го. Лека нощ. - "Лека нощ"
А, Стела сгреши за г-жа Самотно-сърце.
Лиза, какво... Недей...
Лиза, какво правиш? Не отивай...
Ли...
хайде, хайде! Излизай от там!
Каза да звъннеш по телефона в момента в които го видиш да се прибира.
Е, звъня веднага! Дай и още минута.
Добре, приятели, да опитаме пак отначало.
Г- жа Самотно-сърце.
О, обади се в полицията!
- "Оператор" - Свържете ме с полицията, 6-то районно.
"да, сър"
г- н Джефрис, музиката я спря.
Какво... Лиза!
"Шесто районно, сержант Оугуд."
Здравейте, мъж насилва жена на западна девета улица номер 125,
Втория етаж отзад.
Побързайте!
- "Вашето име?" - А.Б.Джефрис.
- "Телефон?" - Челси 2-5598
- "Две минути"
Вратата беше отворена.
О...
- Казах ти... - О, не!
Пусни ме! Джеф!
- О, не! - Джеф! Джеф!
Джеф!
Лиза!
Стела, какво да правим?
- Джеф! Джеф! - Ето ги идват.
Какво се опитва да направи тя? Защо не го издаде?
- Тя е умно момиче. - "Умно момиче?" Ще я арестуват.
Ще я измъкне от там, нали?
Виж, сватбения пръстен!
Изгаси светлината! ще ни види!
Колко дълго мислиш ще остане там?
Освен ако не по-глупав отколкото си мисля, няма да чака да му изтече наема.
Извади ми портфейла от чекмеджето в масата ето там.
- За какво са ти пари? - За гаранцията на Лиза.
Можеш да я оставиш там до следващия четвъртък.
После ще можеш да се измъкнеш незабелязано както го планира.
- Да, нека видим, $127. - Колко ти трябват?
Ами, това е първи грабеж с взлом, около $250.
- Чантата на Лиза. - Да.
- Колко има тя? -50 цента.
- Ето вземи това. - Имам $20 долара някъде в чантата.
Ами останалите?
Когато ченгетата видят Лиза, ще се включат и те.
Само минутка Побързай!
- Джефрис. - "Сега какво?"
Доил, имам нещо голямо за теб.
"Защо ми трябваше да ти се обаждам?"
Виж! Не ми съсипвай вечерта с поредния луд убиец"
Чуй ме! Чуй ме! Лиза е в затвора. Арестувана е.
- "Твоята Лиза?" - моята Лиза.
Леле, ако я беше видял. Влезе в апартамента на Торуълд,
но той се върна и единствения начин да я измъкна бе да се обадя на полицията.
- "Казах ти" - Знам че ми каза.
Отиде да събере доказателства, и излезе с тях.
- "Какво например?" - Например, годежния пръстен на г-жа Торуълд.
Ако жената беше жива, щеше да го носи, нали?
- "Възможно е." - Възможно? Това е факт.
Уби едно куче вчера
защото кучето ровеше в градината. Знаеш ли защо?
Защото е заровил нещо в градината което кучето усети.
"Например стар кокал от шунка?"
Не знам какво име на домашен любимец, Торуълд е ползвал за жена си,
но ще ти кажа едно:
всичките тези разходки нощем с този метален куфар,
Не е изнасял вещите си,
защото нещата му са още в апартамента.
Не мислиш ли че може да е стар кокал?
Ще ти кажа и още нещо.
Всички тези обаждания които направи бяха извън градски, ясно?
Така, Ако се е обаждал на жена си извън града в деня когато е тръгнала,
след като тя е пристигнала в Меритсвил,
защо му е написала картичка да му каже, че е пристигнала?
Защо го е направила?
- "Къде закараха Лиза?" - Шесто районно.
Изпратих някои с пари за гаранцията.
"Може и да не се наложи. Ще се погрижа, Джеф."
Добре. Побързай моляте! Този приятел знае, че го наблюдаваме.
Няма да чака дълго. Побързай.
"Ако този пръстен се провери, ще го ескортираме. До скоро, Джеф."
- До скоро.
Ало, Том.
Мисля, че Торуълд тръгна. Не виждам...
Ало?
Какво искаш от мен?
Твоята приятелка, можеше да ме предаде. Защо не го направи?
Какво искаш, много пари? Аз нямам пари.
Кажи нещо.
Кажи нещо! Кажи ми какво искаш!
Би ли ми върнал този пръстен?
- Не. - Кажи и да го върне.
Не мога. Полицията вече са го взели.
Лиза! Доил!
Какво беше това?
Виж! Виж в апартамента! Те се бият!
Виж, той го хвърля през прозореца!
Доил!
Криил, дай ми твоя пистолет!
Съжалявам Джеф. Дойдох възможно най-бързо.
Не позволявай на никои да го пипа. Донеси ми аптечката от горе.
Лиза, скъпа, ако нещо ти се беше случило...
- Добре съм. - Леле, колко се гордея с теб.
Вече имаш достатъчно за да вземеш заповед за обиск!
О, да, със сигурност.
- Лейтенант Доил. - Да?
- Добре ли е? - Жив е.
Торуълд е готов да ни заведе на екскурзия по реката.
Каза ли какво е заровил в цветята?
Да. каза, че кучето станало толкова настойчиво, че го изровил.
Сега е в кутията за шапки в апартамента му.
- Искаш ли да погледнеш? - Не благодаря.
Не искам да участвам повече.
Мисля, че ще е хит. Това е първото издание.
С удоволствие ще го чуя.
Не мога да ти опиша какво значи за мен тази музика.
О, Малко мило кученце.
Не скачай. Нека опитаме отново, кутренце.
Стой мирно. Стой.
- Стенли! - Здравей скъпа.
Леле, виж армията какво е направил с теб!
Армията ме направи гладен.
Какво имаш в хладилника за ядене?
Ех, че е хубаво да си вкъщи.
Ако ми беше казал, че ще напуснеш работа,
Нямаше да се оженим.
О скъпа. хайде.